Prevod: RETAiL Tehnična Obdelava: BLiNK.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
Stari, to je strašljivo.
Žal mi ga je.
Znanstveniki raziskujejo nov supersev stekline,
znane kot bolezen norih psov.
Zdravstveni organi so sporočili, da so odkrili prvi primer
novega superseva stekline pri človeku.
Medtem ko število primerov še naprej narašča …
Predsednik Američanom zagotavlja,
da ni razloga za preplah
v povezavi s posameznimi primeri stekline.
Izhaja iz besede rabhas,
RABIES ra-bez sam. Ki pomeni "izvajati nasilje".
Ta supersev stekline spremeni osebnost bolnikov.
Akutna agresivnost, zmanjšan občutek za bolečino in nemir,
obsesivna vedenja.
Virus okuženega spremeni v 90 sekundah.
STEKLINA – APOKALIPSA OGORČENI
STO ocenjuje, da je z novo steklino
4 MESECI PO 1. V OKUŽBI OKUŽENIH 9 MIO
okuženih devet milijonov ljudi.
Okužba se očitno širi hitreje, kot jo je mogoče zadrževati.
6 milijard OKUŽENIH
Operaterji za nujne primere po severnoameriških mestih
so zasuti z delom.
Ne približujte se nikomur, ki bi lahko imel steklino.
Če se s tem izbruhom ne bomo ustrezno spopadli,
se bomo z njimi borili desetletja.
Ta supersev stekline ni smrtonosen.
Okuženi ne umirajo, ampak ubijajo.
Spremeni možgani in živčni sistem, da ustvari izjemno nasilno vrsto.
Nismo še bili priča tako hitro razvijajoči se bolezni.
Bela hiša je napadena. Predsednika Združenih držav
so preselili.
Komunikacija ne deluje …
Družba je na točki zloma.
Vse so ubili. Ženske, otroke.
Čas je ključen.
Redki zdravstveni delavci in vojaki
obupano iščejo pacienta nič.
Morgan! Morgan! Morgan!
7 MILIJARD IN RASTE
Morgan.
Čas je za pripravo krofov. –Krofi.
Je prezgodaj za ironijo?
Ja, prezgodaj je za ironijo, kreten.
Pridi, delo imamo. Njiva se ne bo zorala sama.
Ne sili me.
Skriti smo pod zemljo v jedrskem bunkerju.
Zdesetkala nas je sila,
veliko hujša od vsega, kar si lahko predstavljate.
Supersev stekline, ki ljudi spremeni v nasilne plenilce.
Pravimo jim okuženi.
Poglej me. Poglej me.
Zdravljenja ni.
Zdravilo ne obstaja.
Sovražnik, ki uspeva z nasiljem,
nevarnostjo, besom in uničenjem.
Civilisti ali vojaki?
Vojaki. Ves čas prihajajo.
Vreča za truplo.
Bodi hiter, stari. Moj otrok ima rojstni dan.
Sanja se mi ne, kako tukaj spodaj sploh slediš času.
Ni težko. Če bi pozabil, mi ne bi nikoli odpustil.
Ob 9.00 v sektorju 2 …
KLET 04
Kdaj začnemo? –Subjekti so bili skenirani
in so na poti. –Dobro.
Ko pride Morgan, lahko začnemo.
Dr. Rose, kako so naši ujetniki?
Naši pacienti so pripravljeni na opazovanje.
Pacienti? Kdaj boš dojela, da smo sredi vojne?
Ubij ali pa bodo ubili tebe.
Dobro jutro. –Si kaj spal?
Ja, saj veš, s presledki.
Večji odmerek ti bom dala. Ne moreš delati neprespan.
Ja, hvala. Počival bom, ko bom mrtev.
Jaz? Jaz sem spal res dobro. Hvala, da si vprašala.
Zaključimo že s tem.
Počasi, polkovnik. Zabava se šele začenja.
Pripeljite ga.
Gremo.
Odpri.
Sranje.
Posedite ga.
Četrti bataljon je bil 200 kilometrov severno,
ko so naleteli na trop okuženih.
Dva so pripeljali živa.
Pet naših je umrlo.
Lahko domnevamo, da je naša lokacija razkrita?
Ne.
Leva zavarovana. –Desna zavarovana.
Pas?
Pas zavarovan, gospod.
Pripravljen je.
Kako bomo rekli prvemu pacientu?
Joe Cooker. –Lepo.
Sodržavljan in odličen izvajalec.
Pa še plesati je znal.
Pripravljen? –Ja.
Pripravljen sem.
Ura ne čaka. Gremo. Dajmo.
Hej, kolega. –Ja.
Zdi se mi, da se Joe ne počuti dobro.
Redki zdravstveni delavci in vojaki
obupano iščemo pacienta nič,
v upanju, da bi iz njegove krvi lahko naredili protivirus.
Z okuženimi ne gre razpravljati.
Komunikacija je popolnoma nemogoča.
Razen zame.
Jaz govorim njihov jezik.
Zakaj?
Ugriznili so me, nisem pa se spremenil.
Najprej določiva osnovna pravila.
Naj bom popolnoma jasen.
Sodelovati moraš na vse mogoče načine
ali pa ti bo tukaj neprijetno. Sam se odloči.
Jaz govorim, ti poslušaš. Jaz sprašujem, ti odgovarjaš.
O tem se ne pogajava. Me razumeš?
Gotovo si presenečen, da se lahko pogovarjam s tabo.
Kako? –Mislim, da je to vprašanje.
Imaš ime?
Vidim, da si bil brez identifikacije,
ko so te pripeljali.
Klical te bom Joe.
Joe Cooker. –Zakaj?
Spet vprašanje.
Ponoviva, prav? Jaz sprašujem, ti odgovarjaš.
Od kod si?
Iz Minnesote. –Iz Minnesote.
Tako. Ni bilo tako težko.
Kdaj si bil okužen? –Konec oktobra.
Kaj?
Je bilo konec oktobra?
Okraševali smo za noč čarovnic.
Si prepričan?
Si prepričan glede tega?
Ja.
MINNESOTA NOČ ČAROVNIC!
Daj mi mapo Minnesote.
Pridobi vse podatke, ki jih imamo o Minnesoti.
In reci Morganu, naj ga še sprašujem o tem.
Prav. –Kakšni so življenjski znaki?
Naj preverim.
Prav. Kdo te je ugriznil?
Zemljepisno mogoče. Glej, november, december.
Niti blizu ni.
To je eden najzgodnejših, s katerimi smo govorili.
Dajmo, Morgan, daj mi, kar potrebujem.
Povej mi o današnjem napadu.
Komaj smo verjeli svoji sreči, ko so prišli vaši vojaki.
Občutek, ki sem ga imel …
Misliš na gon? –Kaj?
Misliš na gon, gon, da storiš nekaj nasilnega,
da si nasilen, da nekomu odtrgaš glavo.
Mu izbiješ zobe. Govoriš o gonu?
Ja, poznam ta gon, Joe.
Nisva si tako različna.
Kot poželenje.
Razumem te, kolega.
In rad bi ti pomagal.
Joe.
Koliko vas je danes potovalo?
Dvesto, 250. –250? To je veliko.
Vaše vojake smo raztrgali.
Če ne bi bilo teh verig …
Hej, hej, si kdaj slišal za Daniela Burnhama?
Daniel Burnham je bil arhitekt. Briljanten arhitekt. Prav?
Načrtoval je vse slavne stavbe po Združenih državah,
vključno s prvim Čikaškim nebotičnikom
in tisto neverjetno stavbo v New Yorku,
prelezen. Njegova prava strast pa je bila vino.
Danny Burnham je svojega dvakrat poslal okrog sveta.
Na tistih počasnih tovornih ladjah. Včasih je vino
potrebovalo več let, da se je vrnilo k njemu.
No, nekega dne sva bila z ženo
v res lepi stavbi, ki jo je narisal Burnham
okrog leta 1900 in še nekaj.
Naletela sva na pet starih, krasnih, zaprašenih kovčkov
vina Daniela Burnhama. Povedati hočem,
da je Daniel Burnham, vedno ko je odprl steklenico vina,
prijateljem prebral dolg seznam vseh držav,
skozi katere je potovala tista steklenica.
Vedno, ko so ga pili, so vedeli, da ne gre samo za požirek
okusnega vina,
ampak za pot okrog jebenega sveta.
To vino je moja edina povezava s preteklostjo, Joe.
S svetom, kot je nekoč bil.
Zapomni si to.
Veš, Joe, pozabil sem, kakšen je sveži zrak.
In sonce. Sovražim ta kraj.
Sovražim gledati, kako vas boli.
Sovražim, da vam ne morem pomagati, vendar bi vas rad razumel, Joe. Res.
Očitno res napredujemo.
Sranje.
Hej, hej, počasi. Počasi.
Ne sili me v to … Daj, stari. Pomiri se.
Rad bi ti pomagal.
Poslušaj me. Poslušaj!
Kaj je narobe z vami?
Nekaj poskušam narediti. Kaj je s tem tipom?
Si dobro? –Ne. Ja, v redu sem.
Kaj ves čas ponavlja? –Naj se jebem.
Reci mu, da bi to vsi počeli, če bi lahko.
Zakaj crkljaš tega kurbeža?
Prosim, polkovnik.
Kdaj je bila zadnja noč čarovnic?
Zadnjega oktobra.
Ne, takšna, ki smo jo praznovali.
Pred letom in pol.
Moj Tommy je bil Spiderman.
Odgovore hočem. –Nehaj, polkovnik.
V čem je težava? –Nobene težave ni, polkovnik.
Samo subjekt se mora pomiriti. To je vse.
Pa kaj še. Naj se vrne noter
in tej pošasti pokaže, kdo je glavni, ali pa mu bom jaz.
Dovolj bo, polkovnik. –Ta tip, stari.
Prav zares je.
Kaj počne? –Polkovnik!
Hej, hej! –Kaj?
Meni se zdi precej miren.
Kaj, hudiča, je narobe s tabo? Se ti je zmešalo?
Naš čas je zapravljal. –Iz Minnesote je bil.
Okužil se je na noč čarovnic,
to je pred vsemi drugimi zabeleženimi okužbami.
Morda je bil povezan s pacientom nič.
Izpusti me.
Me boš ustrelil, polkovnik?
Na milijone njemu podobnih obstaja.
Kaj …
Spravi tega jamrača stran. Počistite to.
Kreten si. –Pripeljimo naslednjega.
Rodil si se kot kreten in takšen boš tudi umrl.
Sovražim ta prekleti kraj!
Še enkrat tako prekrši svoja pooblastila
pa boš izgubil poveljstvo.
Moji ukazi … –Tvoji ukazi se nanašajo na varovanje
mojega laboratorija. Tukaj izvajamo znanstvene raziskave,
ne usmrtitve. Ustrelil si ga, da bi se mi maščeval.
Ne drzni si tega zanikati.
Jezen si, ker sem te ustavila in s tabo govorila kot z otrokom.
Ampak če se boš vedel kot otrok, nimam druge izbire.
Razumem, da si jezen,
da si del znanstvene in ne vojaške operacije.
Razumem,
ampak še enkrat stori kaj podobnega,
pa ti obljubim, da boš obžaloval dan, ko sva se spoznala.
Če ga že ne. Se razumeva, polkovnik?
To bom imela za potrditev.
Danes je potoval v veliko večjem krdelu kot običajno.
Rekel je, da jih je bilo 250.
Krdelo volkov ostane dovolj veliko, da lovi kot ekipa,
vendar dovolj majhno, da lahko nahrani vse.
250 ni krdelo, to je prekleta vojska.
Pomiri se. Vzemi to.
Ne, ne! Ne bom jemal še več tablet.
Zaradi njih norim.
Ves čas imam nočne more. Žive prebliske.
Pri miru bodi, izmerila ti bom utrip.
Prebliski, še kaj?
Slišim jo kričati, vendar ne morem, ne morem …
Ne morem do nje.
Nehaj se mučiti. –Samo to počnem. Se mučim.
Nehaj.
Z Janet sva počela nekaj.
Nikoli se nisva rada poslavljala,
ker je zvenelo tako dokončno.
Namesto da bi si rekla adijo,
sva izbrala naključno temo po abecedi.
Vedno znova sva porabila vseh 26 črk.
Znova in znova, nikoli pa nisva rekla besede
adijo. –Kako lepo.
Ja.
Lepo je.
Ne pogrešaš tega? Lepih stvari?
Biti človek? Seveda.
V redu si.
Upam, da si varna.
Oprosti.
Se je priporočljivo pečati z nekom, ki so ga ugriznili?
Z znanstvenega vidika.
Sanja se mi ne, o čem govoriš.
Ali pa je to perverzen del raziskave?
Ne vem. Ti mi povej.
Mojbog. To je to. –Kaj?
Jezi te, da mi je mar za Morgana.
Prosim? –Polkovnik, tebe ne bi izbrala,
če bi bil zadnji človek na svetu.
Veš kaj rangerja najprej naučijo glede proti upora?
Razsvetli me.
Ko stojiš pred morebitnimi teroristi
in je v skupini ena ženska, najprej ubij njo.
Veš, zakaj?
Ker kuzli ne moreš zaupati.
Je to grožnja, polkovnik?
Samo povem.
Veš, kaj mislim, za kaj gre? –Ne, povej.
Za to, da se morajo ženske vedno bolj potruditi, da se dokažejo.
Posledično so vedno pametnejše
in bolj nevarne kot njihovi moški partnerji.
Je to grožnja, zdravnica? –Samo povem.
VELJA KONCEPT DVEH
Živjo.
Ne počni tega.
Videti moramo, ali deluje.
Prosim.
Še naprej jih moraš jemati, prav? Prosim te.
Včasih slišim glasbo.
NIKOLI POSAMEZNO
Vodnik, vstopam.
Ves čas vam govorim, da bo pacient nič
nek potreben idiot,
ki je tiča potisnil v neko volkuljo ali kojotko.
Ti si bolnik, Scooter. Kar mi je všeč.
To povej tipu, ki je dobil HIV, ker je fukal s pozitivno opico.
To ni bilo nikoli dokazano.
Katera opica, ki se spoštuje, pa bi priznala takšno sranje?
Je zate vse šala?
Če je le mogoče.
Če se ne smejem, jočem.
Raje se smejem. Prav?
Zavaruj levo stran.
Leva stran zavarovana.
Sredina. –Sredina pripravljena.
Pas zavarovan.
Varovala za pas na mestu.
Kako bomo rekli naslednjemu pacientu?
Pete Townshend.
No, povejte Petu Townshendu, da sem njegov oboževalec.
Celo solističnega dela. –Razumem.
Rešil se je. Pazite!
Zvežite stol!
Prekleto!
Kaj, hudiča? Stran! –Stran!
Scooter! Hej!
Ne! Ne!
Scooter!
Primite ga! –Drži!
Zveži ga! –Kurbež!
Priklenite ga!
Počakaj, Scooter!
Pojdite, naprej. Jebenti! Vstani!
Dvignite ga!
Scooter, pojdi naprej. Daj. Pridi, naprej moramo.
Dajmo! –Dajte ga gor.
Morfij! –Morgan, ne dovoli, da se spremenim.
Gremo. Takoj!
Ostani miren, Scooter! Čas! –70 sekund.
Naj se ne spremenim. Prosim.
65 sekund, Scooter, počasi, kolega.
Hitreje ti bije srce, hitreje kroži virus.
Scooter.
Tukaj smo, kolega. –Dajte mu še eno injekcijo morfija.
Kaj je tvoj najsrečnejši spomin?
Najsrečnejši spomin? –Ja.
Z ženo sva bila v mestnem parku in Tommyja učila …
Kar govori, kolega. Dobro je.
V redu je.
Čas? –25 sekund. Daj, kolega.
Dobro je, dobro.
Čas? –25 sekund.
V redu bo. Dajmo, kolega.
Daj, Scooter. –Prav.
Dajmo, dajmo. –Dajmo, Scooter.
Čas? –10 sekund.
Naj se ne spremenim. Tako ne morem živeti.
Ostani miren. –Pet.
Ste me slišali? Tako ne morem živeti.
Tri, dve. –Vošči Tommyju za rojstni dan zame.
Obljubi mi. –Obljubim.
Jebenti.
Še sreča, da drkam z levo roko.
Dobro opravljeno.
Samo pregledala te bom.
Ali diha? Diha?
V šok je padel.
Privežite ga. –Kaj?
Pravočasno smo prišli. –Privežite ga.
Okužen je. Privežite ga.
Ne, pravočasno smo prišli. –Prive2ite ga.
Uporabila bom … –Veš, da ne bo delovalo, Gina.
Privežite ga! –Dajmo, Scooter, dajmo.
Daj, prosim, daj.
Scooter.
Gina!
Ne!
Obljubila si mu.
To je želel.
To bi si želeli mi vsi.
Dober fant je bil.
Pogrešali ga bomo.
Čemu koristi tvoja raziskava,
če ne moreš zaščititi nikogar?
Če jih ne moreš pozdraviti?
Prekleto.
Pridi sem.
V redu bo.
Vse najboljše, Tommy.
LJUBLJENI SIN – THOMAS MURPHY 2. MAREC 2012 – 2. JANUAR 2017
Povej očku, da ga imamo radi in ga že pogrešamo.
Jane, tajsko hrano imam.
Hej, hej.
Hej, kaj se je zgodilo, miška? –Dobro sem.
Vrhnjo polico sem skušala doseči.
Umazane pesmi? Vrhnjo polico'?
Si nora? Ne, ne, daj, nehaj.
Pusti to. Jejva tukaj.
Na tleh? –Ja, na tleh.
Na tleh ti je všeč, kajne?
Ja. –Tla so tvoj najljubši kraj.
Kakšen otrok si.
Moj otrok. –Ja.
Ne gre za Schooterja, prav? Osredotoči se na pacienta.
Ostati moraš zbran. Datum okužbe,
lokacija okužbe, kje je pacient nič, prav?
The Who so krasni.
Naj bom jasen. Sodelovati moraš na vse načine
ali pa ti bo tukaj neprijetno. Sam bom poskrbel za to.
Samo od tebe je odvisno. Jaz govorim, ti poslušaš.
Jaz sprašujem, ti odgovarjaš.
O tem se ne pogajava. Me razumeš? Pokimaj, če me.
Imaš ime?
Prav, dal ti bom neko ime. Klical te bom Pete Townshend.
Zakaj?
Jaz sprašujem. Kraj rojstva?
Prav.
Bi se rad šel tako? Pa se pojdiva tako.
Pa dajva.
Kako je? Ti je všeč?
So ti všeč The Who? Bum!
Glasba ima zanimiv učinek na vas, veš.
Slušni sistem se vam spremeni. Ne morete predelati harmonij.
Nič več harmonij. Hočem reči glasbe.
Edina dobra stvar, ki nam je še ostala,
pa celo to zjebete.
Po tem, kar ste naredili mojemu prijatelju Scooterju,
ni razloga, da vam ne bi predvajal vseh svojih plošč.
Imam soul, hip-hop.
Veliko rock 'n' rolla, Pete. Me slišiš?
Prav. Je bilo dobro? Se ti je zdelo prijetno?
Ja? Kraj rojstva?
Minnesota. –Kdaj si se spremenil?
Pred več kot letom, oktobra. –Oktobra? Si prepričan?
En dan pred rojstnim dnevom.
Žena me je ugriznila. –Kje?
Doma. –In kje je dom?
Saint Paul.
Veš kaj o pacientu nič? –O kom?
Prvem okuženem.
Misliš originalu? –Originalu, ja.
Veš, kje je? Veš, kje je?
Bi poslušal še malo glasbe?
Daj, predvajaj prekleto glasbo.
Ni rešila tvojega prijatelja. Tudi tebe ne bo.
Nič vas ne more rešiti.
Morgan!
K19 je pacient nič?
Morgan.
Daj mi en dober razlog, da ti ne razstrelim možganov.
Vzel si mi prijatelja.
Najboljšega prijatelja tukaj.
Edinega, ki me je nasmejal v tem od boga pozabljenem svetu.
Prav? Ubil si ga. Vzel si mi ga.
Morgan! –Kje je pacient nič?
Ves dan te lahko sprašujem.
Kje je? Kje je?
Daj.
Daj, daj.
Daj.
Oba subjekta sta se spremenila pred letom in pol v Minnesoti.
Kar nas privede do domneve …
Je lahko eden od njiju pacient nič?
Ne, oba je spremenil drugi okuženi,
ampak pacient nič je morda del tega tropa iz Minnesote.
Razširiti moramo iskanje
okrog območja, kjer smo našli današnja pacienta.
Zakaj bi verjeli karkoli, kar sta nam povedala?
Ker ne lažejo, gospod.
Trdite, da jih vodi nekakšna morala?
Ne, naše raziskave kažejo, da med okuženimi
ne obstaja prevara.
Njihovi odgovori, čeprav skoraj vedno nasilni, so vedno iskreni.
Zakaj?
Še vedno preučujemo njihov center za nadzor živčevja,
da to ugotovimo, ampak povem vam lahko …
Ne moremo tvegati novih vojakov na misiji s slabimi možnostmi.
Za to gre na koncu.
Brez pacienta nič ne moremo ustvariti cepiva.
Nobenega drugega načrta ni, gospodje.
Če ni drugega načrta, to ne pomeni, da je prvi načrt dober.
Prav sem imela glede Vegasa.
Polkovniku Knoxu sem dala načrt
in rekla, da smo priča
vedno večji evoluciji prilagodljivosti in strateškega vedenja okuženih.
Navedeno je bilo, da dokler bo ustanova v Vegasu izpostavljena,
bodo okuženi iskali način …
Deloval sem v skladu s pooblastili.
Polkovnik Knox ni upošteval poročila …
Bilo je špekulativno.
Zgodilo se je natančno tako, ko sem predvidevala.
To nima nič opraviti s tem, o čemer govorimo.
To ima vse opraviti s tem, o čemer govorimo.
Poskušam vam dopovedati,
da okuženi niso bolni ljudje, z določenim deficitom.
Razvija se nekaj novega, pametnega in nevarnega.
Učijo se. –Točno, učijo se.
Prav ima. Učijo se. Razvijajo nove strategije.
Bolj se zavedajo. –Potujejo v večjih krdelih.
Točno. Kako dolgo, mislite, da bo še trajalo,
da dojamejo, da smo tukaj spodaj? Dogaja se.
Gospod.
Prav imate.
Meni se to zdijo podatki za ukrepanje.
Ne. Z vsem spoštovanjem, gospod … –Prav je imela glede Vegasa.
Hvala, gospod.
V tisti bazi jih je umrlo več tisoč,
na to ne bi smeli biti ponosni.
Kaj pravi Cheyenne?
Komunikacija s poveljstvom NORAD in USNORTHCOM je še prekinjena.
Pošljite enote na temeljit pregled.
Gospod. –Zmanjkuje nam časa.
Anderson.
Pritisnite na petelina.
Dobro opravljeno.
Tip je kreten.
Lahko bi imela otroka. Midva.
Daj no, Janet, kaj? Ne bova nikoli govorila o tem?
Ker vem, kako zelo si želiš svojega otroka.
To ni res. Jaz …
Rad bi imel otroka s tabo.
Veš, da te ljubim, ker tako praviš, ampak veš, da je tako.
Rekla sva, da bova počakala, da si bova lahko privoščila nadomestno mamo.
Ljubica, toliko otrok potrebuje dom.
Kaj? O čem … –Pojej svoj Pad thai.
Prej sem slišala strel.
Ne. Nič ni bilo.
Ni zvenelo kot nič.
Običajne zadeve.
Ne vem, kaj so običajne zadeve,
ker mi nikoli nič ne poveš.
Verjemi mi, da nočeš vedeti. Zunaj je grdo.
Tukaj je še bolj.
Veš, kako se v filmih,
ko napadejo vesoljci, vsi zberejo,
da premagajo skupnega sovražnika?
Očitno je v resničnem življenju to malce bolj zapleteno.
Vsi želijo ubiti druge za hrano ali zatočišče.
Se druge stvari so zapletene.
Gre za zdravnico?
Čutim.
Lepa je.
Janet.
Preproste stvari, zaradi katerih sem bila človek, so mi bile samoumevne.
Kot recimo solze.
Hej, vse mi pomeniš. –Ne vsega.
Miška, poslušaj me. –Nisem tvoja miška.
Hej, Janet. –Ena od njih sem.
Vem, da tega nočeš slišati, ampak ko sem bila zunaj,
mi je bilo všeč.
Preprostost, svoboda. –Ne, ne.
Nasilje. Moraš me izpustiti. –Ne.
Prosim, ne hodi mi blizu. Prosim. –Ne.
Obljubiti mi moraš,
da se ne boš predala.
Ker napredujemo.
Zdravljenje deluje.
Še obstaja upanje.
Ne predaj se. Prav?
In ljubim te.
Prav.
V kot valček.
Se spomniš, ko sva se učila standardne plese
in padala en čez drugega?
Iti moram. Adijo. –Ne. Ne zapuščaj me.
Ne, ne, ne. –Kje sva ostala?
P, R, S. Mislim, da si ti na vrsti.
S, S, S. –Ja, naj bo dobro.
Si pripravljen? –Prav.
S kot solze. –Prav.
S tabo sem tako srečna, da ne vem, kdaj sem nazadnje jokala.
Dobro, dobro. –Dobro.
Solze.
Pogrešam solze, res …
Morda bi morala imeti en dan pavze od vampirskih zadev.
Slabo si videti.
Kaj? Hvala.
Dobro sem.
Kaj pravijo laboratorijski rezultati?
Še vedno ne vemo, zakaj je tvoja kri odporna.
A konjugirano zdravilo s protitelesi
zagotovo znižuje virusno breme pri Janet.
Prav.
Upočasnjuje okužbo, celo lajša bes.
Prav, dobro.
Vendar samo začasno. Glej.
To podgano smo zdravili z najnovejšim cepivom iz tvoje krvi.
Samo pet minut je delovalo.
Tam za tabo je.
Precej bedna podgana je videti.
Hočem ti povedati,
da smo še daleč od cepiva.
Cepivo bo preprečilo nadaljnje okužbe, ampak …
Morgan, poslušati me moraš začeti,
ko ti pravim, da ni zagotovila, da bom pozdravila Janet.
Ne. Ne tega.
Ne poslušaš me. –Prosim. Ne.
Tega ne potrebujem. Ne danes. Daj mi mir.
Prav?
Čutim, kako se me dotikaš. –Gina …
Vidim, kako me gledaš.
Ljubim te, Morgan.
Všeč mi je, da jo še ljubiš. Res mi je.
Vendar je čas, da nehaš.
Ne govori mi, kaj moram narediti, prav?
Nimaš te pravice. Samo za trenutek
se umakni, prekleto.
In, mimogrede, ni mrtva. Prav?
Ne, še huje je z njo.
Nosečnost
Žal mi je.
Za kaj? –Za kaj, za trgovino.
Trgovina s ploščami bi morala biti najina pustolovščina.
V redu je. –Ni v redu.
Bova prodala poročna prstana, da bova še imela elektriko?
Daj no.
Morda bi moral spet učiti. –Ne!
Učenje si sovražil. Trgovina so tvoje sanje. Najine sanje.
Temu se ne bom odrekla, tudi če bom imela 10 služb.
Janet! Janet!
Morgan! –Ne! Ne!
Tartakoff. Štabni vodnik.
Downey. Stotnik.
Ime mu je bilo Hank Downey.
Eden mojih je bil.
Ne! Ne!
Umaknite se.
Kaj se dogaja? –Alarm v krematoriju.
Izpusti ga, streljal bom.
Čakaj, čakaj. Počasi, ne ubij ga.
Daj mi dober razlog, da ga ne bi.
Počasi, Knox. Prav?
Pravi, da bi rad govoril s tistim, ki ga razume.
Zapestje zavarovano.
Vežem pas.
Preveri sekundarne lisice.
Sekundarne …
Pas privezan.
Spona pripeta.
Tri, dve, ena, spusti.
Spuščam.
Ven.
Počasi
Hej.
Živjo.
Glasba sploh ne vpliva nanj.
Nič.
Niti malo.
Kadi. –Kadi.
Nosil je kartico Univerza v Minneapolisu.
Profesor Michael Jansen.
Kakšen profesor? –Ne piše.
Bodi previden. –Bom.
To pesem imam rad.
Si hotel govoriti z mano?
Hotel sem videti, ali so govorice resnične.
Govorice.
Nisem vedel, da sem tako priljubljen. Kako veš zame?
Saj poznaš nas, okužene. Radi opravljamo.
Torej si bil profesor? –Moja strast in poklic.
Se spomniš česa iz svojega človeškega življenja?
Se spomniš poučevanja? –Seveda. Se ti ne?
Kako pa veš, da sem …
Saj sem rekel, da krožijo govorice. Kateri predmet?
Biologija. Odpovedal sem se ji. –Ja.
Tudi jaz se ji bi, če bi moral učiti srednješolske neandertalce.
Hej, ne sovraži otrok.
Ne, ne, hvala, nehal sem.
Dobro zate. Jaz sem doživljenjski kadilec.
Na koncu te bo pokončalo, veš.
Prav, kdaj si bil okužen?
Začiniva. Kdaj si bil okužen?
Kdaj si bil okužen? Ne? Se nočeš igrati?
Bi se tako igral? Bi se igral lepo? Raje grdo?
Glej, ves dan imam časa. Celo noč.
Smešno, danes mi ni treba nikamor,
zato je samo vprašanje časa.
Verjemi mi, mladi mož, čas je prestiž, ki si ga ne moreš privoščiti.
Te glasba torej ne moti? –Ne.
Bi me morala?
Vse druge okužene je, torej ja.
Zaradi vedenja nekaj njih ste torej predvidevali, da smo vsi enaki?
Samo opazili. –Široko opazovanje.
Ne upošteva posameznika.
Se opravičujem. Torej je vsak okužen drugačen?
Ja, zakaj pa ne bi bili?
Vsak neokužen je drugačen.
Poglej sebe. Ugriznili so te.
Virus te je spremenil dovolj, da lahko govoriš z nami,
pa še vedno nisi zares naš.
Ali pač?
Ne, nisem vaš.
Skratka, nazaj na delo.
Mi boš povedal kaj o pacientu nič?
Zakaj bi ti odgovarjal?
In tudi če bi ti, zakaj bi odgovarjal iskreno?
Ker te prijazno sprašujem in vem, da ne moreš lagati.
Kaj res? –Mislim, da je.
Vsaj tako razumem vašo naravo.
Tako razumeš mojo naravo?
Kako lepo.
Verjemi mi, da sem vas veliko videl priti in oditi.
Veliko, ne pa vseh.
Ti si anomalija.
No, rad se imam za posebnega.
Ne verjameš v izjeme?
Verjamem v izjeme.
No, pojasni. –Jaz …
To bi moralo biti dobro.
Svobodna volja, profesor.
Mislim, da si to zmožnost izgubil, ko si se spremenil.
Razumem.
Torej trdiš da ker nisem več človek,
nimam svobodne volje.
Pa vseeno govorim s tabo, uživam v cigareti.
Tega človek ne bi povezal
z živaljo.
Pravzaprav bi rekel, da smo razvitejša vrsta od vas.
Razvita vrsta, ki uničuje brez slabe vesti.
Ja, kot ljudje,
ki uničujejo kokoši in krave povsem brezvestno.
Ne, ne, stari, tisto je hrana, preživetje.
Kaj pa misliš, da je nasilje za nas?
Mi boš povedal, kako si se okužil?
Sredi ure sem bil, ko se je zgodilo.
Pravkar sem začel predavati srednjeveško filozofijo.
Sv. Avguštin pravi, da mora človek ljubiti,
ker je nepopoln.
Ljubezen je dejanje dobrega.
Edinstvena sposobnost človeka,
ki mu jo odobri višja moč.
V doktrini ljubezni sv. Avguština
pravi, da …
"Ne ljubiti je biti nepopoln."
"Ne ljubiti pomeni ne biti človek." Oprostite.
Živjo, živjo.
Ja. Živjo, ljubica, zdaj ne morem govoriti, prav?
Delo imam … –Ljudi napadajo.
Kaj? –Moraš priti domov.
Res me je strah. –Čakaj, počasi.
Krike slišim. –Kaj se dogaja?
Čakaj, ljubica, pokličem te nazaj. Takoj te pokličem.
Pomagajte mi. Pomagajte mi, prosim.
Pohiti, pridi. –Prihajam.
Mojbog, kaj se dogaja?
Kaj se je zgodilo tvoji družini?
Kaj? –Tvoji družini?
Moji družini? –Ja.
Veš, kaj se jim je zgodilo?
Ko virus preplavi tvoje telo,
je kot …
Vsak živec je raztegnjen …
Na pomoč!
Razrezan s polomljenim steklom.
In pokapljan s kisom.
A tudi v teh mukah
me je vodila privlačna misel.
Moral sem videti svojo družino.
Po pisku pustite sporočilo.
Ljubček, jaz sem.
Videla sem novice. Prosim, pokliči me, takoj ko boš lahko, prav?
Ljubim te.
Mojbog. Varen si.
Ljubček, varen si.
Poskušala sem poklicati mamo, ampak so vse linije zasedene …
Ljubček …
Kaj je narobe?
Ženi sem ude odtrgal s telesa kot krila z metulja.
Rotila me je, naj neham.
Kričala je moje ime.
Vendar nisem mogel,
dokler ji nisem iztrgal srca.
Očka?
Hotel sem ji povedati, da nisem več njen očka.
Prekleta žival si.
Kdo, misliš,
da je na vrhu evolucijske verige. Ljudje ali okuženi?
Ti že ne. –Vidiš, s tem se ne strinjam.
Virus je izboljšal naše možgane.
Nas osvobodil omejitev, ki jih imajo ljudje.
KAJ GOVORI? SI DOBRO?
Kje je pacient nič? –Ne obstaja.
Virus se je nekje začel. Kje je?
Bes. Bes se je začel tukaj, proti vladi.
Bogati, revni, tujci, intelektualci, konzervativci,
feministke, čudaki, kdorkoli.
Od tam izvira. –Tiho.
Tako jezni smo postali zaradi toliko razlogov in nobenega.
Virus je spal v nas od začetka časa.
Tiho. –Ekstremi sodobnega stresa.
Tiho. –So ga prebudili.
Zato smo v bistvu vsi pacient nič. –Tiho. Tiho.
Tiho, prekleto.
Vidiš?
Nisva si tako različna, kajne?
Kaj, hudiča, ti govori? –Oprosti, razpravlja z mano.
Prekleti okuženi je. –Ja, vem.
Potrebuješ trenutek?
Ne, v redu sem. Oprosti …
Ne bi ga smel udariti. –Ne, ne bi ga smel udariti.
Kreten je. –Ne udari ga spet.
Ne bom. –Naj ti ne pride do živega.
Pojdi nazaj in prevzemi nadzor.
Pravzaprav bom vzel cigareto.
Hvala.
Kako dolgo si bil poročen?
Je to vprašanje?
Lepo je biti zaljubljen, kajne?
Zdaj mi boš pridigal o ljubezni? Kaj pa ti veš o ljubezni?
Če sem ubil svojo družino, še ne pomeni, da je nisem imel rad.
Hvala.
Kako je žena?
Dobro. –Je res?
Ne, ni. Hvala, da si vprašal.
Ne vem, če je moja žena sploh še človek.
Tako je.
Spomnil sem se, zakaj sem nehal.
Zato te tako zanima, kje je pacient nič.
Ne, zanima me, ker ste bolezen.
Za katero verjamem, da je ozdravljiva.
Sem videt bolan? –Ja.
Mislim, da nismo bolezen.
Mislim, da so bolezen ljudje, mi pa smo zdravilo.
Protistrup, ki ga je dobila Zemlja,
da se znebi okužbe s človekom.
Kako so glavoboli?
Krasno, hvala.
Več vem o tebi, kot veš o sebi sam.
Ti glavoboli so bes v tebi,
ki si želi na plano.
Hvala za izobraževanje.
Ampak bojujeva se.
Če se bojujeva, predlagam, da se vprašaš, kdo zmaguje.
Misliš, da ti? Naj ti nekaj povem.
Ne glede na majhnost človeške rase, se bomo še naprej borili.
Še naprej bomo radovedni.
Iskali bomo rešitev in se še naprej prilagajali,
ker to pač počnemo,
in to smo počeli od začetka časa, prav?
Podrgnem se po glavi in vidiš me pojesti tablete,
zato že veš, da imam kronične glavobole?
Kolumb, videl si belo črto
okrog mojega prstanca in ugotovil, da sem bil poročen. Pa kaj!
Poigravaš se z mano. Preizkušaš ukane.
Ukane, kot je ta, s katero si prišel sem.
Rekel si, da si hotel govoriti z mano
in to sva počela. Govorila in govorila
in govorila. Ves čas hodiva v krogih
in ne govoriva o ničemer posebnem.
Ne, ne, samo naključno sranje.
Zapravljaš moj prekleti čas.
Čas.
Čas, za katerega trdiš, da ga nimam.
Gina, mi lahko takoj prineseš svoj detektor frekvenc?
Kaj se dogaja?
Misliš, da prenaša signal?
Ne vem.
Morgan?
Hej!
Vedel si zame, kajne?
Kot profesor.
Vse skupaj je bila past.
Jezus Kristus. To si hotel. Hotel si, da te ujamemo.
Ja, vem, in zdaj boš spregovoril, kurbež.
Varnostniki, odprite 23.
Hej, hej, varnostniki. Odprite vrata 23. Varnostniki.
Pojdi!
Gremo. –Odpiram vrata.
Si prepričan? –Pazi tam.
Nož, nož. Nož potrebujem.
Izvoli.
Zagotovo je oddajal signal.
Ampak kdo je vstavil napravo za sledenje v tega Peta Townshenda?
Ne vem, gospod. Pametni in strateško napredni okuženi.
Povedal je. Tip, ki sem ga spraševal. Profesor Rit.
Vedo zame.
Vedo, kaj poskušamo narediti.
Vedo, da jih hočemo ustaviti.
Vendar ne vedo, kje smo.
Zato so v Peta Townshenda vstavili sledilno napravo
in zdaj nam okuženi sledijo.
Vedo, da smo tukaj. –Kristus.
Knox.
Kje so zdaj?
Prihajajo nove vreče s trupli. –Vreče s trupli?
Uredite, da nihče ne vstopi ali izstopi iz te stavbe.
Očka. –Kaj je?
Ne! –Ustavite ga!
SEKTOR C–04 KONTAMINACIJSKA ENOTA
Vstopili so.
Gremo!
Tam. Pojdi!
Hitro, hitro. Gremo.
Takoj moramo gor. –Ne, ne.
Moram ponjo, prav?
Se dobiva.
Streljajte!
Streljaj!
Streljajte!
Halo?
Gina! Na desno.
General! Teci!
Ne! –Pojdi!
Ti prekleti! Si zmešan?
Strahopetec.
Strahopetec? Me zajebavaš?
Pravkar sem te rešil.
Neverjetna si.
Res se ti ne sanja, kajne?
Vsi bomo umrli tukaj spodaj, prekleto.
Ali on ali midva.
Žal mi je in prav imaš.
Nazaj v laboratorij moram.
Odloži pištolo, več jih ne moreš rešiti.
Po svojo raziskavo moram.
Ne zajebavam se! –Ne hodi bliže, resno mislim.
Odloži … –Ne!
Ne. Ne približuj se mi. –Prosim, počasi.
Ne hodi sem. –Poslušaj me.
Ne hodi. –Ne bom odšel brez tebe, prav?
Ne bom. Ne. –Ne hodi k meni. Prosim.
Poslušaj me. Ljubim te. –Pojdi stran.
Prijel te bom za roko.
Zdravljenje deluje.
Ne hodi blizu. –Naj te primem za roko.
Prosim. –Počasi.
Ne približuj se mi.
Ljubim te.
Naj te primem za roko, prav? –Ne hodi mi blizu.
Naj jo primem.
Prav? Držim te.
Držim te. Zaupati mi moraš. Prav?
V redu je. Ljubim te, miška.
Zmogla bova.
Ne morem. –Z mano boš šla.
Verjamem vate, ljubica.
Verjamem vate.
Ljubim te.
Pridi.
Vem, da zmoreš.
Vem, da boš.
In ljubim te.
Ljubim te.
Primi me za roko.
Prav.
Pridi.
Gina.
Hej.
Morgan, si zmešan? –Ja, morda sem res.
Vendar ne grem brez nje. Odloži pištolo.
Ne, nikakor ne. Ne. –Odloži pištolo, prosim.
Gina, poslušaj me. –Kadarkoli se lahko spremeni.
Ne bo se. Injekcije delujejo. Sama si tako rekla.
Odloži prekleto pištolo. –Vendar ne trajno.
Prosim, Gina. Brez nje ne grem nikamor.
Naredi to zame.
Prosim.
Hvala. Gina!
V laboratorij grem po vzorce.
Prav, iti moramo. Garaža, prav?
Ven gremo po isti poti, kot smo vstopili. Gremo.
NI VSTOPA, KO UTRIPA ZELENA LUČ
Mislim, da poznam še eno pot navzgor.
NEVARNOST
Gina, si dobro? –V redu sem.
Dobro sem.
Stari.
Mojbog.
Kaj? Veš, kje smo? –Ne.
Ne.
Masaker je. –Kaj vidiš?
Opazili so nas. Prihajajo.
Prekleto.
Pohiti.
Sovražim višino.
Ne.
Morgan.
Ne. Morgan!
Ne! Ne!
Hvala. –Samo počasi.
Skoraj smo že tam.
Hitro! Hitro!
O, sranje.
Hitro! Hitro!
Naprej morata.
Morgan! –Naprej!
Hitro! Gremo, dekleti.
Morgan!
Mojbog!
Morgan! Pridi!
Drži se!
Morgan! Morgan!
Ne!
Počakaj, prihajam!
Primi me za roko.
Držim te.
Greva.
Oprosti, Morgan. Ne smem te pustiti oditi.
Nekaj imaš v krvi,
zaradi česar se ne spremeniš v celoti.
Morgan.
Da bi dosegel popolno razsvetljenje. –Morgan, kaj govori?
Sranje. –Kaj?
Zaradi mene so tukaj. –Kaj?
Ironično, kajne? –Morgan, stran moramo.
Ti si naš pacient nič.
Kar pomeni, da si grožnja naši nadaljnji rasti.
Naši prihodnosti.
Takoj moramo oditi.
In tega ne smem dovoliti.
Teci!
Tvoja kri te slabi, Morgan.
Bojiš se bolečine.
Bojiš se ekstremov. Sprejmi razsvetljenje.
Hitro.
Pojdi!
Lahko jih upočasnim. –Ne delaj tega.
Prav? Z mano greš. –Ne, ne.
Pohiti, skozi bodo prišli.
Reši otroka. –Kaj?
Ne čutiš? Noseča je.
Noseča si?
Ljubim te. –Janet, ne.
Janet, prosim.
Janet.
Ne! Ne! Janet! Prosim, prosim.
Ljubim te. –Janet!
Hej, Janet, prosim. Ne, ne, Janet!
Ne, prosim ne stori tega. Ne, Janet, ne.
Janet! Janet!
Žal mi je.
Tako mi je žal.
Iti morava.
Jebenti.
Naprej morava.
Prav?
Iti morava.
Morgan, iti morava.
Greva.
Pridi.
Da vidim,
kje je moj motor.
Greva sem.
Mojbog.
Tokrat nama ne bo uspelo.
Držim te. Hej, poslušaj me.
Ne govori tako, prav? Uspelo nama bo.
Meni, tebi in temu otroku. V redu bomo.
Našli bomo boljši kraj, vendar mi moraš zaupati.
Prav? –Ja.
Prav.
Ne glede na majhnost človeške rase, se bomo še naprej borili.
Iskali bomo rešitve in se prilagajali,
ker je na kocki vse.
Naš svet ali kar je ostalo od njega.
Človeštvo in otrok.
Najin otrok.
Prevod: RETAiL Tehnična Obdelava: BLiNK.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production